Vă rog să luați loc repede și în liniște.
Începeți.
Am văzut trei bărbați stând lângă Dickie.
- Îi poți indentifica ? - Da.
Doi din ei sunt acolo.
Robert Teel, avea o carabină și Larry o pușcă.
Unde e al treilea ?
Onorată Instanță, niciunul din martori n-a putut indentifica
al treilea bărbat.
- Bună, mamă. - Bună.
Mi-am dus studenții la audiția lui Teel azi.
Am auzit. Ce mai spectacol.
Da, a fost spectacol.
Am vrut doar să fie martori la un proces legal.
Au văzut doar același vechi Oxford.
Fiecare afacerist bogat din oraș a cântat laude ucigașului
de parcă el era Domnul Isus.
Am sunat pe cineva azi. Pe Ralph Abernathy.
Trimite pe cineva să ajute.
Bună dimineața, domnilor. Credeam că vin la înmormântare.
Voi arătați de parcă ați aștepta un atac.
Așteptăm un tip din afară, să stârnească lucrurile.
Să stârnească lucrurile ? Cum îl cheamă ?
- Se numește Frinks. - Golden Frinks ? Vine aici ?
Al naibii vorbitor.
Omul ăla poate suna clopotele cerului când o să vină.
- L-ați auzit vreodată predicând ? - Nu, nu putem spune că da.
Iute ca piperul. A fost cu Luther King
în Selma, Montgomery și Birmingham.
Am auzit c-a fost arestat de 50 de ori pentru amestec
în drepturile lui civile. Și una peste alta,
e al naibii de ager. Ați văzut o poză cu el ?
Nu, domnule.
Mereu poartă un dashiki cu o cruce mare la gât.
Dar să agite ? Nu știu cum puteți stârni o înmormântare.
Nu vă putem lăsa să intrați, dle. Frinks.
Înțeleg.
V-am văzut ceasurile. Ați fost în Vietnam ?
Da, domnule.
Știți și Dickie Marrow e veteran. A servit.
A fost soldat, ca voi.
Și merită mai mult de atât.
Nu, dle. Jones. N-ați întârziat. Mergeți înainte.
Unul din versetele cele mai aproape de inima mea,
și spun asta în Numele Domnului nostru, Cel Atotputernic.
Amin.
Da. Amin.
Pastore, pot spune câteva cuvinte ?
Mulțumesc.
Tânărul acesta a fost soț, a fost tată.
A fost fiu, unchi și verișor.
Timp de 30 de ani am participat la înmormântări ale soldaților.
Soldați ai mișcării. Și m-am săturat de asta.
Știu că suntem aici să-l îngropăm pe Dickie Marrow azi,
dar când mă uit la fețele voastre,
văd că mai este ceva ce trebuie îngropat.
Discriminarea.
Segregarea.
Bigotria !
Și toată complicitatea de a doborî un popor.
Da !
Pentru cei din oraș care au înălțat statuia asta,
acest tânăr e doar un alt negru mort.
Dar nu se va sfârși așa, pentru că Jim Crow va sfârși mort.
Știu că nu avem permis. Nu avem nimic.
Dar noi vom mărșălui.
Vom mărșălui la monumentul Confederației din centru,
și-i vom spune acelui soldat bătrân că e timpul să coboare.
Și sudul pe care l-a păzit toți acești ani e mort.
Și îi vom spune tare, pentru că e bătrân
și nu prea aude bine lucrurile astea.
Tu nu ne reprezinți și nu ne-ai reprezentat vreodată !
Acesta e și Sudul nostru !
Ne-am născut aici, am crescut aici,
am lucrat aici, ne-am crescut copii aici
și n-o să mai fim reduși la tăcere !
Și apoi îi vom spune că acest tânăr, Dickie Marrow,
n-a murit degeaba.
A murit pentru noi.
Și noi n-o să uităm niciodată asta.
Niciodată !
N-o să las pe nimeni să mă întoarcă înapoi
Trebuie să continuăm să mergem, să vorbim
Să umblăm pe calea libertății
Nu lăsa pe nimeni să te întoarcă din drum
Și ca segregația să te întoarcă înapoi
Trebuie să continuăm să mergem, să vorbim
- Ești băiatul lui Eliza Chavis, nu ? - Ce mai faceți, dle Frinks ? Sunt Ben.
Spune-mi Goldie.
Haideți, oameni buni. Ungawa.
Puterea negrilor.
- Spune-ți din nou. - Ungawa.
Puterea negrilor. Ungawa. Puterea negrilor.
Vernon, cred că blestemul tău a izbucnit.
- Care-i planul tău, Goldie ? - Planul meu ? Ben, privește în jur.
Îi vezi pe tinerii ăștia ? Toți sunt plini de viață
pentru că au gustat din acest vin al libertății.
Și le place. Spiritele lor zboară acum
cu posibilitățile pe care le poate aduce acea băutură minunată.
Planul meu, cum îi spui tu, e să las vinul acela să curgă.
- Și cum o să faci asta ? - Noi. Noi o să-l facem să curgă.
Începem prin a ne ține de catâr.
Catâr ?
Bine.
Așa. Bine.
Ești bine ?
Acum o să fiți toți bine.
Dacă ți-e sete, servește-te singură, bine ?
Nu-ți fă griji. N-o să se întâmple nimic.
70 de oameni.
Un om e omorât și 70 de oameni mărșăluiesc spre Raleigh.
Nu unde începi, ci unde sfârșești contează.
Să mergem. Haide.
De asta-mi făceam griji. S-ar putea să nu rămână
nimeni pe când ajungem la Raleigh.
Vino încoace. Continuă să mergi, soră.
- De cât timp sunt aici ? - De jumătate de oră.
- Doar au privit ? - Încă nu m-au dus pe mine.
Haideți, să ne întoarcem pe drum.
Va fi nevoie de mai mult de atât să ne oprească.
Toată lumea e bine ? Sunteți teferi ?
Vedeți de fiecare Ajutați-i.
Va fi nevoie de mai mult.
Să ne întoarcem în rând și să continuăm marșul.
E închis tot. Cineva trebuia să fie aici.
Poate au primit mesajul că s-ar putea să nu fie sănătos.
Haideți. Credeți că e rău ? Nu e rău.
Cunoașteți răul când îl vedeți.
Cum arată mai exact răul ?
Oameni buni. Ne pare rău că am întârziat.
Mai bine mai târziu decât niciodată.
Bine atunci, frate. Vino aici, omule.
Băieți, aduce-ți niște mâncare. Probabil toți sunt înfometați.
Am auzit că cei din Klan s-au întâlnit aseară pe aici.
Măcar cineva știe că suntem aici.
Vino.
Ești bine ?
- Bună ! - Bună !
- Cine-s ăștia ? - Am sunat pe cineva din est.
M-am gândit că e timpul să dăm la pompă puțin,
să ne întregim numărul. Salutare la voi. Exact la timp.
Bine ați venit. Mă bucur că sunteți aici.
Bun venit.
Știu că nu vrei să te întorci în căruța aceea.
Dar mai avem încă o zi, bine ? Apoi totul o să fie bine.
Te iubesc.
Am venit cât de repede am putut.
- Mă bucur c-ai venit. Ești bine ? - Da.
Așa mai zic și eu.
Putere.
E o zi măreață în istoria negrilor, în Raleigh.
În Carolina de Nord.
Pretutindeni.
Acum, Ben Chavis și văduva lui Henry Marrow, Willie Mae,
se vor întâlni cu guvernatorul.
Da !
Azi e ziua în care ne adunăm să cerem dreptate.
Isus a intrat în Ierusalim pe spatele unui măgar.
Nu-i nimeni înăuntru.
Willie Mae și cele două frumoase fiice ale ei...
Credeam c-ai spus că dl. Frinks l-a contactat pe guvernator.
Asta mi-a spus.
Atâția kilometri lungi.
80 de kilometri lungi să ajungem azi aici.
Toți cei care au venit cred că vorbim cu Guvernatorul.
Fetele mele au venit până aici. Pentru ce ?
Ce ? Te rog, scoate-mă de aici.
Vino.
Bine.
Nu ne oprim până nu ni se face dreptate ! Nu !
Și pentru că sângele ne-a scris numele.
Sângele lui Martin Luther King. Sângele lui Malcolm X.
Sângele lui Medgar Evers. Sângele lui Dickie Marrow
ne-a adus azi aici.
S-au întors. Să auzim ce au de spus.
Spuneți-ne ce-a spus guvernatorul.
Ben Chavis ne va spune ce-a spus guvernatorul Scott.
Guvernatorul Scott a ales să nu ne întâlnească azi.
Ce ?
Nici el, nici Locotenentul și nimeni din echipa lor,
cu toate că știau că venim, n-au ales să fie disponibili !
Guvernatorul ne-a spus prin absența sa că pentru structura
puterii albilor, Dickie Marrow e doar un alt negru mort !
Dle Guvernator, notează-ți această zi în calendar.
Pentru că de azi negrii nu vor mai cerși în Carolina de Nord !
Și tu n-o să uiți niciodată ziua asta !
Să-l lăudăm pe Domnul împreună pe genunchi,
Când cad pe genunchi cu fața spre soarele ce răsare
Doamne, ai milă de mine
Vedeți ce am făcut azi ? Dacă rămânem împreună,
nu-i nimic ce nu putem face. Ne vedem în autobuz.
I-ai spus lui Willie Mae că ne vom întâlni cu guvernatorul
când ai știut că n-o să fie așa, nu ?
I-am spus adevărul.
I-am spus că am anunțat biroul lui că venim.
Ai lăsat-o pe ea și pe fetele ei să stea pe sicriul acela fals
80 de km, știind că întâlnirea nu va avea loc. Nu te deranjează ?
Crezi că uciderea lui Dickie Marrow e cel mai rea încălcare
a drepturilor civile ? Nici nu seamănă cu ce am văzut eu.
Și crezi că durerea ei e diferită de cea a celorlalte familii ?
Moartea lui însă ne dă ocazia de a face lucrurile mai bune.
Cine mă crezi ? Nu sunt Dr. King.
Nu sunt unul din băieții lui de aur. Sunt fochist, omule.
Înțelegi ? Sunt trimis în orașe să mențin lucrurile fierbinți.
Asta e slujba mea. Sunt doar un fochist.
Azi, în Raleigh, un grup de negri a mărșăluit protestând față de
uciderea unui negru din Oxford săptămâna trecută.
Refuzul guvernatorului Scott de a se întâlni cu liderii negri
i-a înfuriat pe mulți dintre protestatari.
Poliția din Oxford declară că situația e sub control.
Pe naiba, omule, pune chestia aia jos.
Bun, să ne fixăm ceasurile.
Fixat în cinci, patru, trei,
doi, unu.
Am fost chemați. Haide.
Du-te, du-te, du-te !
Veniți.
Repede !
Eddie, ce faci, omule ?
Așteaptă. Ceva nu-i în regulă.
Poate nu s-a prins. Așteaptă o secundă.
Pe naiba. Nu s-a prins.
Eddie !
Eddie.
Cred c-a mers.
Tati ?
E mare.
- Tată, vine aici ? - Nu, dragule. E-n regulă.
Nu se va întâmpla nimic până nu faci să se întâmple.
Am judecat multe cazuri de rasism.
N-am nutrit niciun prejudiciu împotriva negrilor.
Am crescut într-un district de negri.
Am mâncat cu ei. M-am jucat cu ei.
Aveam o dragoste instinctivă pentru rasa negrilor.
Secretara mea e negresă.
Asta poate arăta ce simt față de ei.
Am auzit zvonuri că această comunitate
e prea turbulentă pentru un proces.
Dar eu nu simt că sunt un motiv adecvat pentru
a lua aceste măsuri.
Nu te îngrijorează că doar 9 din cei 100 de candidați
pentru juriu examinați acest proces sunt negri ?
Nu. De ce m-ar îngrijora ?
Pentru că districtul Warren, de unde e adus juriul,
e de fapt 2/3 populat cu negri.
E un juriu corect și imparțial.
Și va fi un proces corect și imparțial.
Dle. Burgwyn, procuratura e pregătită ?
Da, Onorată Instanță.
Îl chemăm pe dr. Page Hudson la bară.
Decedatul avea două fracturi grave ale craniului,
una în vârful capului și cealaltă la spate.
Mai avea vânătăi peste tot corpul,
răni de 4-10 și 12 de la pușcă, pe picioare
și o rană de glonț de calibrul 22 în mijlocul frunții.
Ieșeam cu prietenii din șura vechii piețe de pește.
Dintr-o dată l-am auzit pe Dickie certându-se cu un alb.
Atunci l-am văzut pe dl. Teel ieșind din magazin cu o pușcă.
- Și ce ai făcut ? - Am fugit !
Adică, toți am fugit.
Am auzit 2 sau 3 împușcături. Și apoi m-am întors.
L-am văzut pe Larry Teel stând lângă Dickie cu o pușcă.
Am strigat la el.
"Încetează până nu-l omorî."
La urmă am auzit o împușcătură.
Cine ținea pușca, dnă. Downing ?
La cine era arma cu care s-a tras ultimul foc ?
La el.
Larry Teel.
Mergeam să-i caut pe ceilalți când Willie, Jimmie și ei
au fugit spre mine.
Apoi am auzit o împușcătură.
Ce s-a întâmplat după ce l-au bătut ?
S-a mai tras un foc. Suna ca un pistol.
Nu mai am întrebări, Onorată Instanță.
Boo, ai avut vreodată probleme ?
Probleme legale ?
Da, dar niciun proces.
- Ce fel de probleme ? - Chestii.
Ai primit bunuri furate, spargeri și intrări prin efracție ?
- Acest fel de chestii ? - Da, dar n-am ucis pe nimeni.
Îmi pare rău. N-am spus asta.
Ți-ai ispășit pedeapsa pentru aceste crime ?
Da.
De fapt, ești în timpul de probă acum, nu ?
Da.
Dle. Chavis, l-ai văzut pe cel care l-a împușcat pe Dickie ?
Da.
Poți să te ridici și să mergi să-l atingi ?
- Da, sigur. - Te rog.
Atinge-l.
Mulțumesc. Asta e tot.
Apărarea e pregătită, dle. Watkins ?
Da, Onorată Instanță.
Ce ți-a spus Dickie Marrow ?
A spus, "Hei, albo."
- Tu i-ai spus ceva ? - Nu, domnule.
Și apoi ce s-a întâmplat ?
Atunci Larry i-a spus, "Nu vorbi așa cu ea."
Apoi a venit în fața lui Larry cu un cuțit
și eu am strigat după ajutor.
A spus, "Hei, albo. Hei, târfo."
Eu am spus, "Nu vorbi așa cu soția mea."
Și a zis, "Haide, sunt negroteu." Apoi a scos cuțitul la mine.
După ce a căzut, ce s-a întâmplat ?
L-am lovit cu pumnii, i-am luat cuțitul
apoi am stat în picioare.
Pușca cu care a fost împușcat. Tu țineai pușca aceea ?
Nu, domnule.
- Ai văzut cine o ținea ? - Nu. Mă uitam în jos la el.
Îi recunoști pe ceilalți ?
S-a întâmplat totul repede. Băiatul m-a atacat.
Și am fugit după el...
Larry, îi recunoști pe ceilalți bărbați ?
Tatăl meu era acolo. I-am recunoscut vocea când a zis,
"O să sun ambulanța și poliția."
Dar celălalt bărbat ?
Nu știam cine era.
Într-o mutare surpriză joi, Larry Teel,
fiul unui bărbier local, Robert Teel,
a depus mărturia în Curtea Superioară din Granville
și a negat că a împușcat și ucis un localnic negru.
- Tu țineai pușca ? - Nu, domnule.
Ai văzut cine o ținea ?
Spune-mi, Roger, încă o dată ce s-a întâmplat.
Am auzit-o pe Judy strigând după ajutor.
Am fugit după tata.
Când am ajuns pe partea cealaltă a pieței de pește,
l-am văzut pe el și pe Larry și m-am alăturat lor.
A avut Larry Teel în noaptea aceea o armă în mână ?
Nu.
Atunci cum s-a putut trage ultimul foc ?
- Roger ? - Eu o țineam.
Cineva mi-a lovit umărul și arma s-a descărcat.
N-am vrut să ucid pe nimeni. A fost un accident.
Nu mai am întrebări, Onorată Instanță.
Dacă a fost un accident, de ce ți-ai lăsat tatăl și fratele
să fie judecați pentru crimă de gradul 1 ?
Pentru că avocații mi-au spus să nu zic nimic.
Vrei să spui acestui juriu că i-ai lăsat să stea în pușcărie
fără să vadă pe nimeni 3 luni și n-ai spus nimănui că tu
l-ai împușcat pe acel om sau că a fost un accident ?
Tatăl și fratele tău au fost judecați pentru viețile lor !
Pentru viețile lor !
Și tu n-ai pus piciorul în tribunalul ăsta până azi !
Avocatul mi-a spus să nu vin.
Băiatul acela zăcea la pământ implorându-și viața,
neajutorat, Roger. L-ai lovit ?
Toți l-am lovit.
Și tu l-ai bătut cu patul acelei puști, Roger ?
Craniul lui era fracturat. L-ai lovit cu patul puștii ?
Refuz să răspund întrebărilor care mă incriminează.
Cine ți-a spus să pledezi Al Cincilea Amendament ?
Avocații mei. Dl. Watkins.
Și ți-au spus că toți martorii au mărturisit că Larry ținea arma ?
Și să spui că tu ai tras și că a fost un accident,
ca tatăl și fratele tău să nu meargă în închisoare ?
Refuz să răspund...
Fratele tău l-a împușcat, nu-i așa, Roger ?!
Și tu și tatăl tău l-ați ajutat să-l ucidă, nu ?
Te-au lăsat să stai acasă cu soția și copilul tău.
Acum trebuia să-i ajuți și să spui că tu ai tras
pentru că știu că nu e nicăieri un martor
care să mărturisească asta.
Nimeni în afară de soția și avocatul tău,
dar niciunul din ei nu pot mărturisi împotriva ta.
Dar sunt sigur că ți-au spus și ție asta, nu, Roger ?
Nu mai am întrebări.
Locotenent Williams, de ce n-a fost al treilea bărbat acuzat ?
S-a pomenit de al 3-lea implicat în timpul investigației,
dar niciunul din martori nu poate identifica a treia persoană
și toți l-au văzut pe acuzat, Larry Teel, trăgând focul fatal.
Trei bărbați l-au bătut pe Dickie Marrow
în timp ce el își implora viața, neajutorat,
la mai mult de 30 de metri de proprietatea lor.
Întâi l-au împușcat în timp ce fugea
și apoi, când era întins pe spate, l-au bătut
și l-au lovit.
L-au călcat în picioare și l-au lovit în cap
cu patul unei puști din nou și din nou.
Apoi i-au băgat un glonte în cap,
așa cum am omori un șarpe, și ei spun că e autoapărare.
Apoi, după ce statul a dovedit fără îndoială, ca această crimă,
nici gând că ar fi autoapărare,
au venit cu o poveste nouă.
Un accident. Sau cum spun ei, autoapărare accidentală.
Sigur, nu există așa ceva, doamnelor și domnilor
și nu s-a întâmplat asta.
Acest caz e unul din cele mai serioase cazuri
care au fost judecate în acest stat.
Și rezultatul va afecta comunitatea,
statul Carolina de Nord și întreaga națiune.
Nu putem spune lumii că avem un sistem de justiție
pentru negri și altul pentru albi.
Trebuie să înfruntăm adevărul și trebuie să acționăm sau să
fim condamnați de minciunile noastre pentru totdeauna.
Aud acel copil plângând
și nu pot să nu mă gândesc la fetița aceea care va trebui
să crească fără să-și cunoască tatăl.
Și nu pot să nu aud acel plâns al lui Dickie Marrow,
spunând, "Nu-i lăsați să mă ucidă
și să spună lumii că a fost un accident.
Vă rog ! Nu-i lăsați să-mi facă asta."
Și dacă faceți asta, doamnelor și domnilor,
puteți agăța o ghirlandă pe ușa de la ieșire,
pentru că spuneți lumii clar că dreptatea e moartă
în districtul Granville.
- Care-i planul tău, Ben ? - Care-i planul meu ?
- Te referi la mâine ? - La poimâine.
Nu m-am gândit la asta. De ce ?
A avut loc o crimă în Louisiana. O fetiță.
Au nevoie de un fochist acolo.
Aici nu mai au nevoie de asta.
Poimâine vor avea nevoie de un lider.
Juriul s-a întors !
Dle. Foreman, a ajuns juriul la un verdict unanim ?
Da, Onorată Instanță.
Acuzații să se ridice.
Noi, membrii juriului,
îl găsim pe acuzatul Larry Teel nevinovat...
Să ne rugăm.
Tată, am fost ispitiți să iubim lucrurile și să folosim oamenii,
când am fost chemați să iubim oamenii
și să folosim lucrurile.
Cerem iertarea Ta, pentru complicitatea la aceste păcate
și în răul vremurilor noastre.
Și cerem vindecarea Ta peste inimile noastre.
Amin.
De ce ?
Nu, nu de ce s-a întâmplat, pentru că știm toți răspunsul.
De ce facem ce facem în fiecare zi în acest oraș ?
De ce urmărim filme în cinematografele albilor
unde trebuie să stăm la balcoane, să intrăm
și să ieșim pe ușa din lături ?
De ce ne cheltuim banii în magazine unde negrii
sunt bineveniți doar ca și cumpărători, nu și angajați ?
De ce ne punem banii în bănci care refuză să angajeze negri
decât ca îngrijitori și ne dau împrumuturi
pentru orice, dar nu și pentru automobile ?
De ce e un singur african american în poliție
și niciunul la pompieri,
cu toate că suntem 40% din populația acestui district?
De ce ?
De ce facem ce facem în fiecare zi în acest oraș ?
De frică ? Tradiție ?
Nu, asta nu mai e bună.
Puterea nu recunoaște nimic fără o cerință
și noi trebuie să începem să cerem lucruri, oameni buni.
Nu vorbesc de cândva în viitor, trebuie să se întâmple acum.
Acum.
Până vine schimbarea, trebuie să ne ducem bani altundeva.
El a început schimbarea.
A fost nevoie de putere. De multă putere.
- Femeile s-au adunat. - Am cumpărat din afara orașului.
- Am mers în Henderson. - Da. Durham.
- A durat puțin. - Cam 3 luni.
- Da. Cam 3 luni. - A funcționat.
Pentru că ne-am luat banii și i-am dus în altă parte.
După ce au fost distruse depozitele de tutun,
piața de tutun s-a mutat înspre Kinston.
Și toți au simțit, mai ales albii.
- Dick ? Ce faci aici ? - Bună, Vernon.
- Vernon. - Gray.
Intră. Închide ușa, te rog.
Frumoasă groapă săpați aici, fraților.
Da. Săpăm o groapă destul de mare să putem îngropa
toți ratații din Oxford.
E cel mai tâmpit lucru pe care l-am auzit vreodată.
Cine-o să rămână să ne acopere ?
E bună. E chiar bună.
Au dune în Wilmington. Dune albe de nisip.
Unde e oceanul.
O să fugim peste dunele de nisip și o să sărim în apă.
O să facem nebunii. Vă băgați ? Da ?
5 $, te rog. Pot împrumuta pompa de aer ?
- Vino, dovlecel. - Mulțumesc.
- Tată ? Fugim din oraș ? - Sigur că nu.
Ni s-a dat o biserică nouă în Wilmington. E o biserică bună.
Unii copii de la școală spun că tu ești de vină
pentru tot ce s-a întâmplat.
Au spus că părinții lor se bucură că ai plecat.
Îmi imaginez că unii din ei se iau în brațe acum, așa e.
Dar știi, cocoșul cântă și soarele răsare
și cocoșul crede că el a făcut tot.
Dar Domnul vede puțin diferit.
Fac ce trebuie să fac, micuțule.
Să mergem.
Toți în mașină.
Plecăm în aventură.
Mulțumesc.
Ai auzit vreodată de Golden Frinks ?
Da, l-am auzit pe Golden Frinks predicând o dată.
Acum mult timp la o înmormântare.
A făcut să sune clopotele Cerului.
Cine e Golden Frinks ?
Traducerea și adaptarea ~ crossguide ~
Eddie McCoy - a devenit primul afro-american ales primar
în Granville de la reconstruire. Încă locuiește în Oxford.
"Marele Aligator" a fost arestat de 87 de ori pentru amestec în drepturi civile.
A rămas un apărător pasionat pentru justiția rasială până la moarte, în 2004.
Timp de 50 de ani, Vernon Tyson a slujit Bisericile Metodiste Unite
în tot estul Carolinei de Nord, inclusiv Biserica John Wesley, în Fayetteville,
o biserică afro-americană. El și Martha, soția lui de 55 de ani,
s-au pensionat în Raleigh, Carolina de Nord.
Ben Chavis și-a primit doctoratul în Divinitate de la Univ. Howard.
În 1995 a devenit cel mai tânăr director executiv an NAACP. (Asociația Națională pentru
În 2000 a organizat marșul de 1 milion de oameni
și în 2001 a fondat Hip-Hop Summit Action Network,
o coaliție între artiștii hip-hop și lideri dedicați luptei
împotriva sărăciei și nedreptății.
Tim Tyson a devenit profesor de studii afro-americane
la Universitatea Winsconsin-Madison și senior la Centrul Național Umanist.
Momentan e profesor la Universitatea Duke.
În memoria lui John Hope Franklin